- Nej, ta inget. De är inte klara! - Ta det lugnt, för fan!
Det där var inte smart. Du vet att vi bara får tre var.
Det där var verkligen inte smart gjort.
Hej, Bjarne. Det här är Beate, som vikarierar på Tinas skola.
- Det skulle ju bara bli vi tre. - Hon tittade bara förbi.
Kom och sätt dig.
- Bjarne har alltid varit lite blyg. - Det förstår jag.
Svend säger att ni ska öppna ert eget slakteri.
- Svend tar inte motgångar så bra. - Vad menar du med det?
Ibland när du inte får tillräckligt med uppmärksamhet, så...
- Glöm det. - Nu var det motgångar vi pratade om.
Om Holger kan öppna en affär, så kan väl vi också göra det?
- Holger har ju kronhjortskorven. - Sluta att säga korv.
- Vad har ni? - Min marinad.
- Blir det nån biff? - Ja, Bjarne ska ha en biff.
Är det inte svårt att vara slaktare med allt blod och sånt?
- Nej. - Men det måste vara spännande.
Hur många grisar kan du slakta på en dag?
Elvahundra.
Elvahundra?
Har du alltid velat bli slaktare?
Det måste väl kännas ensamt i köket med allt blod?
Vad sysslar du med? Sitter du och sparkar på mig?!
Vad fan sysslar du med?
Du behöver hjälp, Bjarne.
Bjud dem inte, då. Svend vet att jag inte vill.
- Du behöver väl inte sparkas! - Så uppfattade inte jag det.
Beate! Var inte så snarstucken!
Ge mig två kronhjortskorvar också. De är fantastiska.
Får man fråga om hemligheten?
Det är en lång historia, fru Juhl. Korv har alltid fängslat mig.
Det är något mytologiskt med att döda ett djur-
- och skymfa det genom att hänga upp det i tarmarna efteråt.
Finns det nåt mer förödmjukande än att bli upproppad i röven?
Nej, det tror jag inte.
Det är en av människans små nöjen i tillvaron.
Nu gör han det igen.
Kom och titta, nu gör han det igen.
Så där kan man inte driva en affär. Jag fattar inte varför folk går hit.
- De vill ju ha korvarna. - Nej, sluta prata om de där korvarna!
Min korv är tusen gånger bättre än det här brosket.
Vad sa du, snorvalp?
- Ingenting. - Har man fått storhetsvansinne?
Det är ju bara Svend som pratar.
Jag skäms över att vara slaktare när jag ser er.
- Vad menar du med det? - Bjarnes leverpastej är osäljbar.
Och din marinad och köttbullar går inte heller åt som smör i solsken.
Jag har lite problem med marinaden, men inget ont om mina köttbullar.
De är ta mig tusan så sega att man kan blåsa upp dem till ballonger.
Du borde låta mig expediera.
Varför ska vi gömmas här ute?
Du får aldrig stå bakom en disk. Och vet du varför, Svend?
Du svettas och är för ofräsch.
Det här går inte längre, Bjarne. Vi måste hitta ett eget ställe.
Nu har du en korv på huvudet igen.
Hej igen. Det här är min kompanjon Bjarne.
Hans Petersen, men kalla mig Hus-Hans och fundera på varför.
- Kan det vara för att du säljer hus? - Ja.
Bjarne... kom hit och titta.
En benkross...
...och kaklet är nästan helt intakt.
Kom... kom, kom!
Där ska det hänga oxar, grisar och några små kycklingar...
Svend... Ta det lugnt.
Vad säger du?
Det ser bra ut, men det är mycket pengar.
- Vad menar du med det? - Två miljoner är mycket pengar.
Var får du två miljoner ifrån helt plötsligt?
Det blir en miljon var.
- Det är väl två miljoner? - Det orkar jag inte diskutera.
Jag tänker belåna huset upp över taknocken.
Jag har inget hus. Vad ska jag göra?
- Då blir det ju inte av. - Vad ska jag göra, hade du tänkt?
Hade vi vetat att du skulle komma, hade vi klippt honom.
Det gör inget.
Det är otroligt vad lika ni är.
Det gör många tvillingar. Det är tydligen rätt vanligt.
Han ligger här inne.
Du har aldrig varit här förut, väl?
Nej... nej, jag har inte sett honom på sju år.
- Han vaknar väl aldrig? - Nej, han är fullständigt hjärndöd.
- Då vill jag att ni stänger av. - Varför så plötsligt?
Det är säkert rätt beslut. Organen blir till glädje för många.
- Du har aldrig svarat på våra brev. - Jag har inte öppnat all post.
Jag har skickat ett brev varje månad i sju år.
- Kan ni inte bara stänga av? - Självklart.
- Men får jag inte fråga... - Jag behöver pengarna.
Han har en miljon efter våra föräldrar, som blir mina.
- Han ligger ju bara där... - Ja, det är bäst även för honom.
Bra.
Hurdan var han egentligen?
Efter så många år med dem undrar man ofta hurdana de var.
Nej... nu hänger den snett igen.
- Kan ni inte se det? - Nu får du sluta. Det här blir fint.
Fint, kanske. Men det duger inte.
Inbilla mig inte att du kan dricka 19 öl, och sen avgöra om nåt är jämnt.
Nu blev det jämnt. Det ser fint ut.
Ja, nu är det okej.
Skruva fast den nu!
- Ska vi inte ha ljus här inne? - Vi ska bara ha tag i en elektriker.
- Vad hände med den vi hade? - Han pratade bara om sig själv.
Jag ska visa dig en sak. Kom...
Glöm inte att stänga dörren.
Visitkorten har kommit.
Det är med guldtryck och inte så mycket tjafs.
Dela ut dem till folk du träffar.
- Vem skulle jag träffa? - Jag har köpt 5 000, så sätt igång.
Hej.
Visst är det fint? Jag gjorde i ordning lite.
Det går ju ofta förbi folk på dagen.
Jag såg att det var sju år sen i dag.
- Du är inte här så ofta, väl? - Nej. Det är första gången.
Jag trodde att de låg där nere.
- Är det dina föräldrar? - Ja.
- Och din syster? - Nej!
- Det är min fru. - Okej.
Var det en bilolycka?
- Hur visste du det? - De dog ju samma dag.
Jag ska inte störa mer. Jag frågar jämt så mycket.
Det gör inget. Tack för att du gjorde i ordning.
Det var så lite, så.
Ursäkta...
Vill du vara med och inviga ett slakteri?
Jag och Svend öppnar ett slakteri.
Du ska få ett kort.
Vi har gjort såna här kort...
Jag skulle dela ut dem... Vill du komma?
Astrid! Kommer du nån gång?
- Vi har inte hela dan på oss! - Förlåt!
Jag kan inte.
Vi har två bisättningar i morgon. Jag ska hjälpa till med kremeringen.
Vad gjorde du? Vad gjorde du med köttbullen?
Skulle alla ta en köttbulle, blev det inga kvar till kunderna.
Det ska jag väl inte behöva slösa tid på att förklara för dig?
- Vad är det där? - Servetter... till smakproverna.
Det kan jag lova dig att det inte är. De förstör hela färgskalan.
Se vad vi har för färg på disken. Den är grön. Inte sant, Tina?
Ballongerna är gröna.
Nu slutar du, annars går jag, och då blir det inget jävla bröllop.
Det är inte mitt fel att ni inte får kunder till er idiotiska butik!
Vi har nästan spelat i två timmar, och vi har en färja att passa.
Då tycker jag att ni ska sticka med er skitmusik.
Smit bara iväg med er skitmusik. Seså, stick!
- Så där kan du inte säga! - Det kan jag visst.
- Du är en idiot! - Lugna ner dig.
Det är inte Svends fel att du har köpt fel servetter.
Det är det jag försöker säga, men mig lyssnar hon inte på.
Då fick jag rätt, men då springer man bara...
Vad gör jag fel? Jag har gjort allt rätt.
Premiärerbjudanden, serpentiner...
- Varför kommer ingen? - Jag ska skita.
Ja, gör det.
- Fan vad kallt det är där inne. - Det är ett kylrum. Vad trodde du?
Jag ska hämta min jacka i bilen. Det tar tid. Ledningarna är kass.
Bjarne, smaka på marinaden.
Smaka på marinaden.
Lukta på marinaden.
Lukta på den. Visst luktar den gott?
Jag röker 20 joints om dan. Håret kan brinna utan att jag känner nåt.
Kan du inte göra nåt mer produktivt? Har du delat ut visitkorten?
- Hur många har du delat ut? - Jag vet inte... Några stycken.
- Gå in nu, Svend. - Inte förrän du lovar att stanna.
Det gör jag inte. Gå nu.
Det är vansinnigt att gå ifrån varandra just nu.
Jag står precis i begrepp att få en groteskt stor kundkrets.
Det är grillsäsong. Då kan man ju inte gå ifrån varandra.
- Folk vill ha kotletter... - Tjata inte om kotletter!
Varför säger du så? Jag har väl inte pratat om kotletter?
Det handlar inte om kött.
Vi ska bara inte vara tillsammans.
Då är du som alla andra. Du tycker inte heller om mig längre.
- Jag blev föräldralös extremt ung. - Sluta att tjata om dina föräldrar.
Jag ska se till att ha packat innan du kommer hem.
Om det är så du vill ha det, varför har du då inte kört för länge sen?
- Gå ut ur bilen, då! - Ja, men du får inte se mig i kväll.
Jag kan allt gå, Tina, men jag känner dig.
Du behöver ditt behagliga liv.
Sitt där och spela martyr, du.
Få se då om du kör eller om det bara är tomma hot.
Kör då, Tina. Kör...
- Holger... - Jaså, är det här ni håller till?
Ni har inte sparat på krutet.
Jag tränger mig förbi alla stort spenderande kunder fram till disken.
Vi har inte öppnat än, Holger. Bjarne har inte kommit än.
Hur går det, Svend? Får du några kunder?
- Ja, det tycker jag. - Det är ju strålande.
- Stå då inte där och svettas. - Jag vill helst att du går nu.
Jag har rätt att vara här. Jag ska förresten handla.
Nej, det ska du inte alls. Var snäll och gå.
Visa mig nu vad ni kan.
Jag får hela Rotarystyrelsen på middag i kväll. Vi blir 12 stycken.
Klarar du det, Svend? Eller är här bara mahogny och putsat porslin?
Svend Svett...
Ta dig samman nu, Svend.
Det var en olycka.
Vi ringer och anmäler det.
Det var inte så smart, va? Det var nog inte så smart...
Vi måste bara berätta som det är.
Det går säkert bra.
Det går säkert bra. Tänk att det inte fanns handtag på insidan...
Det var inte smart, inte smart...
Svend...
- Var är hans ena ben? - Det vet jag inte.
Varför hänger han på en köttkrok och saknar ett ben?
Det beror på att Holger kom-
- och Tina lämnade mig för att jag tjatar om kotletter.
- Vad har du gjort? - Jag fick panik, och...
- Holger provocerade mig... - Vad gjorde du?
Jag skar ut 13 filéer ur benet och marinerade dem.
Holger ska ha grillfest för Rotary i kväll!
Är du galen? Är du fullständigt galen?
Jag fick panik. Okej?!
Gjort är gjort.
Kan vi inte anmäla det ändå? Det var ju inte med vilja.
Det var ju bara en olycka.
Du har ju sålt hans lår.
Det kanske var en olycka, men sen styckade du honom.
Det är slut. Det är ute med oss, Svend.
Jag vet att jag inte borde ha gjort det där sista... Du får förlåta mig.
Vad gör vi?
Vad gör vi med honom?
Ja, jag vet inte...
Kasta honom i benkrossen. Ingen vet att han var här.
Han jobbade svart.
- Vill du lägga honom i benkrossen? - Nej, men jag försöker hjälpa dig.
Kom på nåt annat, då.
Vad gör vi med Holgers gäster? Vad säger vi till dem?
Vi lägger honom i benkrossen.
Låt honom stelna till i morgon, annars blir det tamejfan för äckligt.
Så bra att du kom. Stäng dörren. De är helt vilda.
- Vad händer? - Det ska jag berätta.
Alla vill ha mer efter middagen igår. Fru Juhls man hörde talas om det.
Om filéerna. De tror att det är kyckling.
- Och vad tänker du göra nu? - Jag tänker inte svika kunderna.
Så jag säljer lite mer.
- Jag slår ihjäl dig... - Sluta med det där!
Det kvittar väl om vi lägger honom i benkrossen eller säljer mer?
Det är det säkraste sättet att bli av med honom, sa du.
Okej, det sa du inte. Men vet du vad?
De vill ha det. Vi tvingar ju inte på dem det.
- Har Tina rest? - Ja.
Skulle hon sitta hemma och uggla när jag har lämnat henne?
- Ser du inte att du har blivit galen? - Ja, det är möjligt.
Jag vet inte vad jag håller på med. Jag vet inte vad jag tänkte på.
Han hängde där.
Jag ville bara bli kvitt honom, få bort honom...
Nu tar du och skärper dig. Skärp dig.
Hur ska jag göra det? Han ligger redan ute i disken!
Han är både ute i disken och inne i kylrummet...
Nu går jag hem.
Gå inte hem!
Gå nu dit ut och få det överstökat. Gå ut och få det gjort.
Se till att få det överstökat nu!
Två "kylleryller" sa du?
- Nåt annat? - Två pannbiffar, leverpastej...
...och 200 g rostbiff.
Tamejtusan ett sånt oväsen. Fäller han trä där ute?
Det är full fart. En sån?
Varsågod.
Vi pratar aldrig mer om det här.
I morgon säger vi att det är slut på kycklingfiléerna.
- Kyllerylle-filéer. - Vad då?
Svends kyllerylle-filéer.
Svend...? Nu slutar du.
Ja... ja, naturligtvis.
Det var det.
Ja, det var det.
Jag har aldrig berättat det här...
...men mina föräldrar dog när jag var jätteliten.
Jo, det har du sagt. Många gånger.
Jag var tydligen inte populär i skolan, för jag fick stryk varje dag.
De andra barnen kunde trakassera mig hela tiden-
- eftersom jag inte hade några föräldrar.
De slog mig, stal mina matpengar...
Därför är jag så smal.
Jag fick praktiskt taget inget att äta förrän jag blev slaktarlärling.
De slog mig med saker.
Med bräder.
Med ficklampor.
Med en grön cykelpump.
- Och med bälten... - Du behöver inte ge fler exempel.
Det kvittar vad de använde. Vad vill du ha sagt?
Jag är klart medveten om att jag inte är världens mest förtjusande person.
Folk har alltid sagt stygga saker till mig, kallat mig allt möjligt.
De har gett mig öknamn, och de... har kallat mig det där.
- Svend Svett? - Ja.
Det kan du tro.
Jag var alltid rädd. Jag var rädd för att gå i skolan.
Jag var rädd för att dö, rädd för flickor...
Jag var rädd för människor och det är jag fortfarande till en viss grad.
Men...
...sen träffade jag Tina, och tänkte:
"Nu blir det nog mycket bättre." Men det blev det ju inte.
Det var så det kom sig-
- att jag beslutade mig för att skaffa en egen butik.
- Hur fan hänger det där ihop? - Det är inte så bra formulerat.
Men jag är lite trött och förvirrad.
Vet du vad, Svend? Vi ses i morgon.
Ja men, Bjarne...
Jag kan säga det på ett annat sätt, ett mer direkt sätt.
Jag har aldrig varit älskad.
Då så, då blev det sagt.
Men...?
Men i dag...
Det jag upplevde här inne bakom disken i dag, Bjarne...
Det var fantastiskt, det var...
...väldigt fint.
Folk talade till mig på ett helt annat sätt, de log mot mig...
Plötsligt blev jag en annan, och det kändes väldigt fint.
Nu får du inte bli sur, men vi kan inte öppna utan att ha kött i morgon.
Det kan vi inte.
Nu är det slut. Det är sjukt och jag ids inte höra på det.
Det där gjorde jätteont! Du är sinnessjuk.
Det är okej, om man vet om det.
Vi ses i morgon.
Det här är Bjarnes telefonsvarare. Lämna ett meddelande.
Det här är Ingrid Grith på sanatoriet.
Vi är redo att stänga av respiratorn-
- så att vi alla kan gå vidare. Vi är mycket tacksamma. Adjö.
Jag hade vägarna förbi...
- Sitter du alltid ensam där inne? - Ja.
Ibland.
Begravningsentreprenören hinner inte allt.
På vintern är det full rulle, det är många som ger upp vid jul.
Det är i alla fall roligare än att mata dumma höns.
- Det går bra i butiken, hör jag. - Har du hört det?
Alla pratar om er.
Ja, vi säljer som bara den.
Jag tänkte bara... att nu när hönsen har fått mat. Har du ätit?
Har du lust? Jag vet ett ställe.
Hejsan.
Hus-Hans...
Det var faktiskt därför jag kom.
Jag ville bara säga att ni kan kalla mig Hans hädanefter.
Det andra låter så idiotiskt har jag kommit på.
Man får se upp så att man inte gör arbetet till sin identitet.
- Var det därför du kom? - Jag tänkte bara titta in...
...och se hur det går.
Det går bra.
- Vet nån om att du är här? - Nej. Varför undrar du det?
Ingen speciell anledning.
Jag är bara trött. Dagen har varit lång. En massa kunder...
Ska vi ta en titt nu när du är här?
Vi börjar med kylrummet. Det blev verkligen fint.
Åh, så mörkt och kallt. Finns det inget ljus?
Jo, i hörnet.
Vad var det som hände?
Dörren gick visst i...
Så bra känner vi inte varandra.
Öppna nu! Det här är inte roligt!
Ursäkta att jag inte har städat.
Det har varit så mycket, och sen har jag haft inbrott.
- När då? - För... för ett par år sen.
Det gör inget.
Alla skelett... Har du haft ihjäl dem?
Ja, med undantag av valen.
Jag vet att de är makabra, men det är bara en sån där hobby.
- Vissa samlar på mynt. - Och du samlar på skelett?
Ja, jag vet att det låter dumt.
Min kollega Svend säger att det är sjukt.
Vad har du skjutit den där med?
Den slog jag ihjäl med en trasa.
Jag... jag har inget te.
- Går det bra med hasch? - Bara det finns mjölk och socker.
Hej.
Varför är du så glad?
Vad är det med dig?
- Det är inget med mig. - Jo, det är det.
Jag har träffat en flicka.
Det är inget.
Är det inget? Det kan jag lova dig att det är, Bjarne.
Nu kör det igång!
- Nu kör det igång! - Vad fan har du på dig?
Våra nya arbetskläder... Är de inte fina?
Seså...
Och en mössa...
Vad i helvete!
Svend, din psykopat. Du har blivit sinnessjuk.
Jag vill gärna förklara mig.
Tack.
När jag gick ut härifrån i går kväll, så låg han ute på gatan.
Bjarne, det är han. Det är vår mäklare.
- Är det Hus-Hans? - Ja, men han vill bara kallas Hans.
Låt mig tala klart. Han låg stendöd på gatan, så jag tog in honom.
- Då måste vi anmäla det. - Han var ju redan död, Bjarne.
Det finns inget att anmäla. Jag lovar att det är sant.
- Han var död. - Nu skiter jag i det här.
Det där nu igen...
Du vet tydligen inte vad allt det här går ut på.
För det första, så var han död, och för det andra...
Tror du att det är en slump att du har träffat en flicka nu?
- Astrid? - Är det inte lite märkligt...
...att du plötsligt träffar en söt flicka som hon?
- Har hon inte frågat om butiken? - Jo, men...
Det är så det är, Bjarne. Du är framgångsrik, jag är framgångsrik.
Anita vill ha dig, eftersom du är framgångsrik.
- Hon heter Astrid. - Just det.
Styckar du honom?
Rigga upp där borta.
Hallå?
- Skulle det vara nåt annat? - Nej.
- Vet du när de sänder det? - Kvart över fyra i natt. Åtta kronor.
Stäng av respiratorn.
- Vänta lite... - Vad är det?
Hans puls är fortfarande stabil.
Det kan inte vara sant.
Hej. Du får förlåta att jag är sen.
- Jag var ute hela natten. - Det gör inget.
Jag var ute hela natten.
Okej.
- Gissa vem som ringde mig. - Den som hade din hjärna?
- Beate ringde. - Beate?
Hon som var på grillfesten. Tinas väninna.
Hon hade sett mig på tv.
Vi gick till den där nya klubben nere vid ån.
Vi fick gå in gratis, för de hade också sett mig på tv.
I kväll ska vi bowla.
- Bowla? - Ja.
Ska du bowla?
Vill du se en ny bil?
- Har du köpt en bil? - Javisst.
Den är nästan helt grön. Kom.
Vad är det här?
Det är en liten svensk som jag hittade i parken i natt. Kommer du?
Kommer du?
Bjarne, du känner ju till elmasterna bakom virkesaffären.
Alla vet att de är livsfarliga.
Bjarne, nu gör du som jag säger.
Vad är det med dig, Bjarne?
Få bort honom!
- Få bort honom - nu! - Ja, lugna ner dig.
Jag vill prata med Bjarne Amager. Är han här?
Tyvärr. Var det nåt annat?
Nej! Kommer Bjarne nu?!
- Prata ordentligt är du snäll. - Det kan jag inte!
Jag är hjärnskadad, men Eigil ska behandlas likadant som alla andra!
- Kommer Bjarne nu? - Det gör han inte.
- Gå härifrån. - Förstår du inte danska?!
Det där tänker jag inte diskutera. Gå härifrån nu.
- Lilla Eigil-musen är ju här. - Ja, det är möjligt. Nu räcker det.
- Jo... - Nej.
Du ska inte hota mig med det där djuret.
Peka giraffen åt ett annat håll så kan vi prata ordentligt.
Om du... får syn på Bjarne, så hälsa honom...
...och ge honom den här lilla noshörningen.
Från Eigil!
Det är en hund!
Bjarne?
Han har gått.
- Jag fattar inte hur det kunde hända. - Det är ett mirakel.
Vi trodde inte heller på det.
Ni får ge honom en spruta eller nåt. Vi hade ett avtal.
Ditt beslut att stänga av respiratorn räddade honom.
Ni får låsa in honom, eller hålla kvar honom här.
Eftersom du har tagit ett lån på hans arv?
Nej, butiken går bra, men Eigil är ju knäpp.
Otvivelaktigen, men han saknar dig.
Nej, han är bara helsjuk i skallen.
Jag tror att du projicerar, Bjarne.
- Har du ätit kyckling när han ser på? - Jag vet att han är vegetarian.
- Han sa till om det i köket. - Eigil är sjukligt besatt av djur.
Och du har blivit slaktare... Ser du inte problemet?
Du får nog förlåta Eigil.
Nu får du hålla käft!
Vad hände i den där bilolyckan?
Håll honom bara borta från mig. Jag skiter i hur det går till.
Jag tror att du behöver hjälp. Jag får kanske prata med Svend.
- Hur känner du Svend? - Från tv.
Han är uppenbarligen den enda förnuftiga människa du lyssnar på.
Då tycker jag att du ska åka till butiken och prata med honom.
Men håll Eigil borta.
Vi behöver mer leverpastej och mer salt kött.
- Kycklingarna går inte åt. - Kasta bort dem, då.
Dra upp farten, vi... Nämen...?
- Så stora händer hon har. - Det är inte hennes.
- Vad sa hon? - Vad säger man i en sån situation?
Hon grät och ropade: "Släpp ut mig!"
- Vad sa hon innan dess? - Nåt om att du behövde en psykolog.
Jag vill inte prata om det. Stycka henne.
- Fyra kyller. - Nej, det heter kylleryller.
- Kylleryller. - Ja, så heter det.
Ut med dig.
Nej, vi ska inte ha fler.
Ge den till Bjarne. Den lilla hunden.
Du förstår mig tydligen inte.
Fortsätt bara rakt fram. Adjö!
Bjarne...?
Jag vet att du är bakom tegelstenen!
Det är Eigil!
Din lille fårskalle Eigil!
Bjarne!
- Går du ofta hit? - Ja, ibland.
Följ med upp i kyrktornet och titta på stjärnskott.
- Med den där konstiga prästen? - Pastor Villumsen.
Stämmer det att han störtade med ett flyg och åt sin egen fru?
De var på bröllopsresa i Honduras när de flög in i ett berg.
Alla dog, förutom han. Han var stelfrusen när han hittades.
- Han överlevde för att han åt henne. - Varför åt han inte nån annan?
Det vet jag inte.
- Bor du tillsammans med honom? - Jag har ett eget rum.
Han var så snäll mot mig när mina föräldrar dog.
Han hjälpte mig ordna allt och få dem hemskickade.
Hur dog de?
Som dina. I Tyskland.
Mellan Karlsruhe och Stuttgart.
- Får du inte lust att dra ibland? - Att dra?
Nej.
Varför vill du det?
Jag orkar inte mer. Det har hänt så mycket sen vi öppnade butiken.
Har det med mig att göra?
Nej, du är det enda positiva som har hänt.
- Vad är det, då? - Allt möjligt.
Svend har blivit sinnessjuk, och min...
Det är så trist att prata om det.
Om du inte drar, så hjälper jag dig gärna.
Vad det än är.
- Hej, Astrid. Du känner väl Holger? - Ja. Jag går och lägger mig.
- Var har du varit? - Ute med Bjarne. God natt.
Bjarne? Är det min Bjarne?
Ja. Ja, de träffas visst ibland.
Jag kan garantera att det går illa.
- Det är nåt som är alldeles på tok. - Vad menar du?
De har inte ens vett att dra ner blixtlåset innan de pissar.
Men plötsligt vadar de i framgång.
Det är fanimej kö utanför deras ruttna butik.
Med all respekt för ditt utmärkta arrangemang...
...så blev jag inte så förtjust i kycklingen du serverade.
- Varför inte det? - Den hade en märklig bismak.
Folk var ju som galna i den.
Hade jag inte haft middagen, så hade ingen hört talas om dem.
- Vad var det du inte tyckte om? - Det är säkert bara jag...
Men jag kom att tänka på Grethe.
Jag tyckte faktiskt att den smakade lite som Grethe.
Som Grethe?
Flyg med din fjäder
Upp till vår Herre och be om fint väder
Hej.
- Vad gör du? - Gömmer mig! Leta efter lille Eigil!
- Kom fram, du. Jag gör dig inget. - Som du vill.
Okej, nu kommer jag!
Vad gör de där djuren här?
Det är en kycklingfamilj. Den har blivit mördad med kniv.
- Varför gjorde du så med handen? - Bara därför.
Konstigt.
- Vad heter du? - Eigil Per Amager.
Men jag använder bara Eigil.
- Du är Bjarnes bror. - Ja.
Ja, det är jag!
- Man får inte begrava djur här. - Jo, det får jag.
- Nej. - Jo, för Eigil får göra allt.
- Har du sett Bjarne? - Nej.
Nej, sa jag!
Han gömmer sig inne i sin butik. Titta på hönan.
- Hönan är helt död! - Vill du se riktiga höns?
Det har jag sett en massa gånger.
Men jag kan övertalas om de är stora.
Det där är en giraff.
Det är min giraff, min giraff.
Det där är min hund Smut. Det är Smut.
- Den bet alltid Bjarne. - Bet den honom?
Han sparkade den några gånger.
Han är allergisk mot hundar, men jag fick lov att ha en.
- Är hundar dina älsklingsdjur? - Alla djur är mina älsklingsdjur.
- Det här är Eigil. - Vad heter den här?
Det är Eigil.
Vet du vad den här heter?
- Eigil. - Ja, det är Eigil.
- Ska vi ut och titta på hönsen igen? - Nej, nu räcker det.
Jo, jag vill!
Vänta!
Bjarne!
- Håll dig borta från mig. - Det är Eigil.
Ja, det är Eigil, Bjarne.
- Vi ska titta på hönsen. - Håll dig borta från mig.
Bort!
- Vad gör du? Varför gjorde du så? - Låt mig vara.
- Bjarne sparkas! - Du kan inte bara sparkas!
Håll käften på dig.
Du fattar inte ett skit. Stick!
Tina...
Vad gör du här?
Jag ville bara säga hej...
...och höra hur det går.
Det går bra.
- Jag såg dig på tv. - Ja, tja... det hör ju till.
Har du läst intervjuerna med mig?
Jag gjorde en rätt stor intervju för lokaltidningen.
- Den har jag inte läst. - Jag säger många fina saker.
Det har många människor sagt. Varför har du inte sett den?
Det har jag bara inte gjort.
Jag kommer in gratis på biografen.
- Och på bowlinghallen. - Du kan ju inte bowla, Svend.
- Det tycker jag allt att jag kan. - Jag har sett dig. Du kan inte.
Då tar du nog fel, för många tycker att jag är duktig.
Minns du inte när du halkade i ditt svett och slog i skallen?
Minns du inte det?
Hans Hus-Hans Petersen var mäklare och tvåbarnsfar.
Jag tror att Hans fick nog.
Våra barn kan vara rätt irriterande.
Och han har ofta pratat om att starta ett nytt liv.
Ja, och... nu har han rest.
Vi följer spåret till Thailand där Hans Petersen sågs senast.
Jag såg honom i går.
Varje år försvinner 220 danskar spårlöst.
Vi försöker hitta några av dem och frågar varför.
Se "Försvunna danskar" i kväll klockan 22.
God kväll. Det är Holger. Ja, Korv-Holger.
Förlåt att jag ringer så sent, men visst levererar du till Svend?
Ja, de är ju mina gamla pojkar, så jag vill gärna veta vad de köper.
Bjarne... jag är rädd att jag kanske har gjort nåt dumt.
- Det struntar jag i. - Lyssna på mig.
- Jag har nog gått över gränsen. - Det struntar jag i, Svend.
- Ge mig kniven och öppna butiken. - Ja... ja, du har säkert rätt.
Det är nog bara jag som är känslig så här på morgonen.
- Astrid, kan du komma in ett tag? - Ja, vi kommer nu!
- Kan inte han stanna där ute? - Jo, lek med hönsen, Eigil.
Fångar du den svarta är du bäst.
Lyssna på vad Holger har att berätta. Det gäller Bjarne.
- Det är bäst att du sätter dig. - Ja, Astrid...
Det är som så att Svend och Bjarne...
Vi är rätt säkra på att de har ihjäl mina kunder.
- Vad pratar du om? - De dödar folk och säljer köttet.
- Mina kunder slaktas som kreatur. - De dödar människor.
Självklart inte. Nu får ni sluta.
Jag säger det för att hjälpa dig så att du slutar träffa honom.
De har bara köpt åtta kycklingar, och varför smakar köttet som Grethe?
Det vet jag inte, men nu får ni skärpa er.
Det måste väl ha gått upp för dig-
- att Eigil inte är typen som man ber om hjälp med korsordet?
Det är nåt fel med de två gossarna.
Eigil föddes sju minuter senare.
Han fick inget syre till hjärnan. Det är de sju minuternas fel.
- Hur då? - Föräldrarna förstörde dem.
De lät Eigil bestämma allt.
Men en junidag gick de för långt. Du vet väl hur olyckan gick till?
Nej.
En giraffunge föddes i Stockholms djurpark.
Eigil ville förstås se kräket.
Familjen beslöt sig för att resa dit, och Eigil ville absolut köra bilen.
De lät honom göra det, trots att Bjarne protesterade.
Eigil hade bråttom, så han körde fort. Han körde skitfort.
Bjarne bad honom sänka farten, för han hade ju nykläckta frun med sig.
Men Eigil ville absolut se giraffen.
- Ursäkta uttrycket. - Det gör inget.
Tack ska du ha.
Men de kommer inte längre än till vattnet förrän det går galet.
Ironiskt nog, så var det en hjort. Den sprang ut framför bilen.
Eigil girar för att rädda hjorten.
Det blev ett blodbad, en slaktning av olympiska dimensioner.
Föräldrarna dör, frun dör.
Eigil hamnar i koma och Bjarne bryter armar och ben.
Hjorten...
Han fick inte en skråma, eftersom Eigil valde att väja för den.
Bjarne går klädd i svart...
...vandrar omkring på nätterna och dödar djur-
- tills polisen får tag på honom, och överlämnar honom till mig.
Jag tog hand om honom, tack och lov!
Bjarne är sjuk. Håll dig borta.
Men först när han träffar det sinnessjuka svettsvinet Svend-
- spårar det ur totalt.
- Jag vet att de har gjort det. - Ni har blivit galna.
Du får inte bli inblandad.
Se på mig, Astrid!
Jag leker med de små fåglarna och flyger runt och runt...
Kom hit, Eigil. Du ska få se vad man gör med hönsen.
Jag åker hem.
Ska du ut i kväll?
Nej, jag har lite ont i magen.
- Jag har inte lust att se folk. - Då ska du undvika kylrummet.
- Ska du hem till den där Astrid? - Nej.
Du kan stanna här, om du bara vill prata.
Bjarne... du kan väl stanna och prata lite?
Svend, jag orkar inte mer.
Vi ses.
Hej.
- Är Bjarne här? - Nej. Det ska inte ni heller vara.
Han ska absolut inte vara här.
Var så snälla och gå, för det är inte bra om ni stannar.
Eigil ska vara snäll.
Vi har mördat höns så att Bjarne kan tycka om Eigil igen.
Respektera vad jag säger! Gå härifrån nu!
Ni förstår inte. Ni kan inte vara här nu när jag inte mår så bra.
Jag orkar inte diskutera.
Kila iväg nu.
- Han lovar att uppföra sig. - Han ska uppföra sig!
Vi vill bara prata med Bjarne.
Vet du var han är?
- Varför kan ni inte gå? - Vi vill prata med honom.
Han är ute i kylrummet. Varsågod.
Jag hade alldeles glömt att det fanns två av er.
- Är Astrid här? - Kom in.
Så fina de är.
- Tycker du om växter? - Ja, men mina vissnar alltid.
- Hur får du dem att växa så här? - Ljus och värme.
Ett ljust och varmt rum ger liv.
Sen ska man smickra dem, säga att de är vackra.
Alla de här växterna har hjälpt mig...
...uppfyllt det tomrum som Grethe efterlämnade.
Ja, det där känner du ju till.
Det tog lång tid innan jag kunde släppa henne.
- Var är Astrid? - Som om Grethe var kvar i mig.
- Det kan man väl säga att hon var. - Vad menar du?
Var det inte nåt med...
- ...att du åt henne? - Jo, det gjorde jag.
- Och det är jag glad att jag gjorde. - Kommer Astrid nu?
Högst sannolikt, för det som är så bra med Astrid...
...är det att hon lever i nuet.
Det borde du också göra, åtminstone prova på.
Man kan inte göra en sköldpadda till ett fullblod.
Men man kan göra den till en mycket snabb sköldpadda.
Okej. Har du nån aning om när Astrid kommer?
Hon åkte faktiskt till din butik.
Var inte du trött?
- Har Astrid varit här? - Nej. Hur så?
Eftersom...
- Vad då, Bjarne? - Nej, ursäkta...
Jag trodde bara...
Det kvittar.
- Då ses vi i morgon. - Okej.
- Du sa att du inte ville se henne. - För fan, Svend...
Astrid, Astrid... förlåt.
Vad fan sysslar ni med? Är ni galna?!
- Astrid... - Låt bli mig!
- Det var ju bara på kul. - På kul?!
Är det kul att låsa in folk?!
Psykopater!
Håll dig borta från mig. Ni är ju sinnessjuka hela bunten!
Du, och du, och din sinnessjuka bror!
Astrid, du får inte gå. Du får inte...
Det bestämmer ju hon.
Ta det lugnt, Bjarne!
Jag går nu.
Jag visste inte att hon...
Eigil...?
Eigil... Eigil...?
Får jag hålla dig i handen?
Nej... nej...
Bara lite grann?
Nej.
Bror Bjarne.
Eigil...
Eigil!
Har du inte ens två stycken?
Jag får inte fler kylleryller förrän Sven är här med nytt kött.
- Vi som hade glatt oss så. - Men jag har lite av ett annat kött.
- Vad då för nåt kött? - Kyckling... men en annan sort.
Det går bra, bara det är samma marinad.
Ja... det är Svens marinad.
Jag får be er att gå ut. Butiken är stängd. Livsmedelskontroll.
Nu tar jag över.
Jag måste ber er gå ut. Butiken är stängd.
Här har vi kylleryller...
- Vad är det här? - Det är ute med er.
- Var är svettgrisen? - Det vet jag inte.
- Vad vill ni? - Leif Larsen, livsmedelsverket.
Vi har fått en anmälan om att ni...
...om att ni säljer olagligt kött.
- Varför har ni inte bildat kö? - Det är nån livsmedelskontroll.
Vad är det som försiggår?
Har ni fått nån ny att trakassera?
Ja, ni vill gärna knäcka mig, men det är mycket möjligt att jag är skyldig.
Men gjort är gjort, så nu kan ni ta köttet och gå.
Ta mitt kött och gå, om ni kan använda det till nåt.
Det här är Bjarne.
Han har inget med det här att göra. Skulden är min.
Om man nu kan tala om skuld. Finns det nån av er...
...som kan se mig i ögonen och säga att jag inte förtjänade framgången?
Nej, det är det inte, för ni drömmer allihop om-
- att en dag kunna åstadkomma nåt som folk älskar.
Ja, jag kanske...
De gör så där ibland.
- Det är marinerade kycklingfiléer. - Det är inte sant.
God marinad.
Det ligger några joints på golvet, men såna hittar man ju överallt.
Vi fick i alla fall kontrollera allt ordentligt, och det är ju bra.
Om det inte var kött du sålde, vad var det då?
Kyckling.
Nu är det slut, Bjarne. Det vill folk inte ha, så...
Nu tar det slut.
- Det tror jag inte. - Jo, det tror jag.
Och det är bra.
Jag smakade på din marinad.
Den är god. Det är den bästa marinad jag nånsin har smakat.
Den är god. Köttet var nog sådär. Det berodde nog på marinaden.
- Säger du att min marinad är god? - Ja, det säger jag, Svend.
Det tycker alla.
Man får under inga omständigheter åka med bussen!
De blev rädda för grisen.
Det ordnar sig. Kom.
Man hade aldrig sett på maken!
- Kasta den nu, Eigil. - Nej, då tar Svend den!
Ser du inte att jag har en egen?
Jag tar den inte, Bjarne.
Ni måste kasta, annars kan ni ju inte leka.
- Kasta din då, Svend. - Så fort han släpper sin.
Min badboll är större än Svends!
Det är den inte alls.
Det tänker jag inte ens diskutera. Alla ser ju att din är mindre.
Får jag sitta här?
Ja, självklart.
Astrid! Astrid!
- Är inte min badboll störst?! - Jo, din är mycket större!
Säg till henne att komma ner och mäta, annars går jag hem!
Min badboll är störst!
- Alla är galna i Eigil! - Håll käften.
Sluta! Svend svettas, men Eigil är söt!
Jag svettas hellre än är en glasögonorm.
Här säger vi inte glasögonorm!